Chceli by byť futbalistami, konštruktérmi lodí, boxermi, speváčkami, herečkami, kozmetičkami, jeden dokonca zápasníkom wrestlingu. Väčšinou to pochytili v televízii, niektorí z nich spievajú v spevokole sirotinca. Majú svoje sny a túžby a je dôležité, aby vedeli, že v živote je možné všetko. Ako napríklad vyjsť z mjanmarského sirotinca a stále niečo dokázať.
Každé z nich vie behať, bicyklovať a plávať. Krajinu, z ktorej som vybehol nepoznajú, snažia sa rozpomenúť, kde leží kontinent Európa. V škole ich najviac baví matematika a angličtina. Vďaka sirotincu majú možnosť dosiahnuť vzdelanie a stať sa niekým. Ich budúcnosť je neistá a cesta po nej tŕnistá, ale stále majú šancu.
Spievajú, tancujú, to ako to prežívajú, so zavretými očami a každé slovo… toľkú úprimnosť a otvorenosť ťažko hľadať niekde inde. Je neskutočne náročné a zároveň inšpirujúce sledovať ich úsmevy a úprimnosť. Náročné, pretože máš slzy na krajíčku, najradšej by si zachránil každé jedno… inšpirujúce, pretože ti dávajú toľko životnej energie a sily.
Väčšina z nich má niekoľko súrodencov, priemer je medzi 4 až 6, maximum 11. Jeden má iba jedného brata. Bratia a sestry rozhádzaní v rôznych sirotincoch po krajine a oni o nich vôbec nič nevedia. Je veľmi pravdepodobné, že ich už nikdy v živote neuvidia. Niektorí stratili oboch rodičov, iní majú iba jedného, a potom sú tu aj takí, ktorí majú oboch, ale tak chudobných, že si vlastné deti nemôžu dovoliť. Smutná realita mjanmarskej spoločnosti, až príliš veľa rodín živorí na existenčnej hranici a často sa tak musia vzdať vlastných detí.
Finančná situácia sirotinca vystačí len tak tak na jedno jedlo denne. Každý deň je to smažená ryža a curry. V sobotu, kedy som ich navštívil, hovorili o „nutričnej večeri“. Znamená to, že dnes nebude k ryži mäsové curry, ale zeleninové. Dokonca aj moji miestni kamaráti zo Share Mercy krútia hlavami. Jedno jedlo denne… To znamená, že sú väčšinu dňa hladné. Nepoznajú pocit prežrať sa na náš spôsob, nepoznajú, čo to je otvoriť ľadničku a zobrať si, čo ti hrdlo ráči, keď si zrovna hladný. Pýtajú sa ma nesmelo, čo jem, keď som taký veľký a vysoký. Odpovedám, že smaženú ryžu. 🙂
Pýtame sa ich, či sú so životom v sirotinci spokojné a šťastné. Bez zaváhania všetky dvihnú ruku a odpovedia, že sú. Počas stretnutia sa medzi sebou vôbec nehandrkujú, nedoberajú, je z nich cítiť neuveriteľná súdržnosť a láska k blížnemu.
Na záver sa im mám prihovoriť. Je dôležité, aby tieto deti vedeli, že môžu mať budúcnosť. Že ich budúcnosť bude čoskoro iba v ich rukách, opierať sa o ich voľby. Je dôležité, aby vedeli, že môžu byť futbalistami, konštruktérmi lodí, boxermi, speváčkami, herečkami, kozmetičkami, a dokonca aj zápasníkmi wrestlingu. Na vrchol sa budú musieť prebiť samé, ale môžu to dokázať!
Ich úprimné úsmevy a pohľady mi vravia, že preto spravia, čo bude v ich silách.
____
Aktivity Share Mercy sú pre prítomnosť, ale aj budúcnosť detí kľúčové. Share Mercy sa deti snaží vzdelávať v základných oblastiach občianskeho života, ako napr.:
V budúcnosti by Share Mercy pre deti radi založili malú farmu s pekárňou, kde by sa učili pestovať zeleninu, chovať bio kurčatá, piecť pre potreby sirotinca chlieb. Kúsok zeme pre tieto účely už našli a prenajali ale potrebujú viac prostriedkov (odhadované jednorazové náklady sa pohybujú vo výške približne 3-4 tisíc EUR). V súčasnej situácii, kedy je vplyvom neustále rastúcich cien hlavnou prioritou zabezpečiť pre deti základné podmienky pre život (potrava, pitná voda), ostáva ale táto predstava snom do budúcna.
Pomôcť deťom môžeš aj ty, ako sa dozvieš TU.
********
Čítaj tiež: